Három igaz és számos kitalált történet alapján
Miféle madár az, százados úr ? Leszedhetem ?
Nem, ne lőj ! Ez „Falco peregrinus" - vándorsólyom !
300 kilométerrel repül !
Gyakori minálunk, Horvátországban, tökfej.
És ragadozó madár.
Az egy héja ?
Milyen héja, tökfej ? Vándorsólyom !
Honnan tudod, hogy héja vagy sólyom ?
A népdalainkból, ostoba !
Csak tippelsz.
Tippel a fenét ! Nézd, hogy köröz !
- Mint az éhes farkas ! - Szegény...
Mit szarakodtak ennyit ?
Negyedóra múlva vége a fegyverszünetnek, ti meg... !
Gyerünk !
Nem fér a kemény fejedbe ?
Én ébresztem a katonákat, nem te ! Fafejű !
Itt van a liszt ! Kapd el !
Lőjetek !
Ellenséges tűz két óránál !
Az új irány 0-40 !
Húsz fokkal délkeletnek !
Pajtás !
Visszajöttél ?
Emir Kusturica filmje
TEJBEN, VAJBAN, SZERELEMBEN
Álmodtam rólad, pajtás !
Figyelsz ?
Hallod, mit mondok ?
Volt egy álmom, de ne kérdezz !
Ne aggódj... jól van !
Hoppá !
A harc közepette, a vérontás közepette...
- Adjon Isten ! - Isten áldjon, nem.
Szárnyuk lebbent, szívük rebbent, két testvér madár...
- A bolond azt hiszi, ő a fáraó ? - Kicsit megzavarodott.
Azt mondja, álmában a madár nekirepült a helikopternek egy kígyóval.
Aztán, reggel látta, hogy még él, mert az ablakára szállt és enni kért.
Ez háború, nem cirkusz !
Minek ül a vállán ?
Ó-ó !
Meg van ez zakkanva, elég ránézni.
Te milyen lennél, ha láttad volna,
hogy apád fejét láncfűrésszel levágják ?
A bátyja diliházba került, ő '93-ban jött ide.
Hallod, te ló ! Koszta a király !
- Tényleg ? Azt hittem, a fáraó ! - Ne pofázz !
Az ő múltja abszolút tragikus élet.
- Milyen élet... ? - Abszolút tragikus, te idióta !
Hó, hó ! Hóó !
Na, akkor...
Szabadság !
Hová lett Koszta sólyma ?
Te vagy a legjobb kutya a világon !
Ha mindenki úgy törődne velem, mint te, ezer évig élnék !
Állj meg, te fenevad !
Uh !
Jaj... !
Gyilkos !
Hú !
Te harapós kurva !
Milena !
Gyere ide, Milena !
Gyere ide !
Ja-aj, megharapott a dög !
Jaj, édes jó anyám !
Mire vársz, te piszok ?
Hogy férjhez menjek, és ne lássalak többé ! Ah !
Jaj !
Hó ! Hú ! Hú-ú !
- Aú ! - Úh ! Aú !
Jaj ! Krisztusom ! Mi a fene van itt ?
Szép nő. Tökéletes az én Zsagámnak.
Köszönöm az elismerő szavakat az ügyfelemről.
- Nem egy menekült ? - Nem az !
Hivatalosan „hontalan személy" !
Egy kicsit visszahúzódó !
Nem beszél sokat.
Az nem baj ! Az én Zsagám nem szereti a szószátyárokat !
Tudjuk, milyet akar. Tudjuk, hogy Zsaga mit szeret !
- A házi kosztot ? - Azt is, de...
Mehetünk ma megnézni ?
Máris készíthetik a foglalót !
Ez a kocsi úgy csuklik, mintha belé töltötted volna a pálinkát !
Te is vedd fel a fehér köpenyt, ne szégyenkezzek majd az IFOR-nál !
És rendes légy, elegáns, kulturált... civilizált !
Öt nő szabadult már ki a központból,
hála a „Lahor" mosodának, meg a segítőmnek.
Jó, az rendben van, de...
Főnök ! Elmondanád az ügyfélnek, hogy ki ez a nő ?
Nehogy szarba nyúljak vele !
Az anyja olasz, az apja szerb.
Rómából jött Krajinába, hogy megkeresse az apját.
Aztán kitört a háború.
Azt mondják, sok mindenen ment át.
És ott van ő.
- Beszél szerbül ? - Amennyi ráragadt egy év alatt.
Készülődj, siess ! Fantasztikus lehetőséged adódott.
Köszönj el tőlük, és gyere !
Csak hogy tudja, nem olyan ártatlan, amilyennek látszik.
- Ugyanazt a filmet nézi mindennap. - Melyiket ?
Nem tudom: madarak, ég, szerelem...
- Nem körözik a nőt ? - Tudtommal nem.
De van valami tábornok, egy angol,
miatta ölte meg a feleségét, ezért most börtönben ül.
- El tudod hinni ? - Simán, főnök !
Én is kinyírnám érte az enyémet !
Nagyobb baj, hogy a nő tanúskodott a tábornok ellen.
Szerelem ? Nagy marhaság !
Szerencsére a tábornok még ül.
De főnök ! Mi lesz, ha kiengedik ?
Ha megéljük, majd meglátjuk.
Emberek ! Láttatok már ilyen remek legényt ?
Van ennél szebb dolog ?
Nézzétek ! Nézzétek ! Szállnak a darvak Moszkva felett !
- Na, kislány ! - Oh ?
Hé, hé ! Megijedtél ?
Az, hogy potyognak a bombák, nem árt nekünk !
Figyelj, semmi közünk a háborúhoz ! Távol vagyunk tőle !
És holnap mindenki Milenához jön a tejért !
Eh ! Na gyere, menjünk !
Jól van, már fogom, hagyd csak !
Tudod te, szegénykém... Tudod te, ki az a Zsaga Bozsovics ?
Áh, honnan tudnád, hogy ki Zsaga Bozsovics ?
Nincs még egy ilyen mesterlövész Szomáliától Afganisztánig !
Három csík, barátom, az hatszoros nyugdíj !
A mama alszik ! Csss !
Gyere !
Én is szakasztott ilyen voltam !
Na, ez itt a szoba !
Itt majd jól elleszel !
Itt alszol, amíg nem jön a bátyám. Teljesen szabad vagy !
- Kisasszonyka... ! - Ó, jaj ! Várjál már !
- Hé ! Tudsz tehenet fejni ? - Nem tudok. - Megtanulod.
- Jól van. - Mennem kellene... !
Rendeznünk kell a szerződés anyagi részét, kisasszony !
Muszáj zavarba hozni a nő előtt ? Meg akarsz alázni ?
- Tudod, hogy megkapod a pénzt ! - Dehogyis, kérem !
- Ügynökségünk azt szeretné... - Na, nem kell a rizsa !
Ha mindenki boldogan élne.
- Családban, szeretetben és harmóniában... ! - Itt van, tessék !
Ne ! Jaj, istenem, mit csinálsz ?
Hogy néznék a bátyám szemébe, ha valami baj érne téged ?
Gyere velem !
Lemosdatod a mamát, megfésülöd, átöltözteted, levágod a körmét !
Az valami csuda, hogy mennyire utálja a körömvágást !
De ha elalszik: fogd az ollót !
Aztán takarítasz, ebédet főzöl,
ahogy eddig én, most neked kell csinálnod.
Mert a kezem is megsérült.
Elnézést !
Hagyd az öreglányt ! Gyere !
Fejd meg a tehenet ! Megjött Koszta a frontról !
Hüvelykeddel, nem tenyérrel !
Ne szorítsd meg a tőgyét, mert nem adja a tejét !
Fel és le, és fel és le, tartsd a kezed egyenesen,
érkezik a tej rendesen !
Fel és le, és fel és le, ne szorítsd el, mert nem tejel !
Hát te meg ? Mit bámulsz ?
Na, puszit !
- Nézd, nem javul a kezem ! - Fáj is ? - Fáj, de majd elmúlik.
- És a fejés ? - Ne izgulj !
- A menyasszony feji. - Ki ?
A menyasszony. Zsaga elveszi, ha megjön Afganisztánból.
Tartsd a kezed egyenesen, csurran a tej rendesen !
Fel és le, és fel és le, ne szorítsd el, mert nem tejel !
Mi van, hová bámulsz ?
Fordulj meg, nézd a szamarat !
Itt van a tej, ott a pénz, ebből lesz a sajt, abból a sok egyéb...
Most odamegyek, és csendben és nyugodtan ripityára törlek !
- Nincs több. - Kiterelem a teheneket,
te meg töltsd a tejet Koszta kannáiba !
Koszta vagyok. És te ? Ki vagy ?
Már nem az a lány, aki voltam.
Ki... ? És mikor voltál az ?
Régen. Még minden előtt.
Ahogy én sem. Én sem az vagyok, aki...
Ki ?
A férfi, aki voltam.
Akkor hasonlítunk.
Lehet.
Kicsit.
Na, jól van.
Mi van jól ?
Te... nem szereted a nőket.
- A nőket ? - Csak úgy teszel.
- Egyformák vagytok. - Nem igaz.
- Nem vagyunk. - De igen.
De nem !
Hé !
Itt hagytad a másik kannát !
Hé !
Atya ! Ma láttam egy csodát.
- Egy kígyó tejet ivott. - Ez nem csoda.
Az Írás mondja:
légy okos, mint a kígyó, és szelíd, mint a galamb !
A kígyó miatt űzettünk ki.
Az igaz, ám a kígyó is jött velünk.
- Nem maradt az Édenben. - Rá is cseszett.
Én nem jöttem volna velünk, főleg nem egy ilyen szar világba.
Nem érted ezt...
- Majd... leesel ! - Én ?
A ritmikus gimnasztika jugoszláv bajnoka
84-ben, 85-ben, 86-ban és 87-ben ?
Mikor beszélünk már úgy, mint férfi a nővel ?
A háború után.
Addig kell várnom ? És mikor lesz vége ?
- Egyszer. - Sohasem, te is tudod.
Jaj ! Oh !
Megfejjük a teheneket ? Gyere !
- Van Isten. - És van cirkusz is.
Ez tényleg dilinyós.
Fogd be a szád, te idióta ! Csak szerelmes.
Látni a szemén.
Csak menj a szerelem felé, haver !
Tüzet szüntess ! Ne lőjetek !
Megkötötték a fegyverszünetet ! Ne lőjetek !
Ne már, Cicamica !
- A Nagy Testvér is... - Volt nagyon kicsike,
amikor a Rosszfiúk vették kezelésbe !
Ő lett a bolygó drogbárója,
az alvilág királya, az ópium rabja.
Nagyon rákattant a háború-drogra,
fehér porként országokat szippantott,
és amikor az elvonástól kínlódott, benyomott magába egy adag atomot.
Mindig lesz háború a világban, amíg a Nagy Testvér velünk van,
csak akkor lesz közelebb a béke, ha egyszer túllövi magát végre.
Mit nem adnának, ha a helyedben lehetnének ! Hú !
Ne marháskodj !
Hoppá !
A világ urát, alvilági keresztapát félve rettegi az egész világ,
mindenki azt lesi félve, mikor tör ki az őrülete !
Mert amíg él a Nagy Testvér, nincs más, csak háború és vér,
csak akkor lesz közelebb a béke, ha egyszer túllövi magát végre.
Mindig lesz háború a világban, amíg a Nagy Testvér velünk van,
csak akkor lesz közelebb a béke, ha egyszer túllövi magát végre.
Hol vannak a gyűrűk ? He ?
Nem lesz szükség a francos gyűrűkre.
A menyasszony nem ér annyit.
- Megkaptad a pénzt ? - Igen. - Akkor ide velük !
Nézze: szabaduljon meg tőle, mert bajt hoz a fejünkre !
Csak vigyázz, nehogy én legyek a baj !
Szombaton esküvő lesz ! Kettős esküvő !
- Két esküvő ? - Zsagáé és az enyém !
- Mi ? Hozzámegy a bátyjához ? - Ostoba !
Engem elvesz Koszta, a menyasszonyt meg Zsaga !
- Itt katasztrófa lesz, asszony ! - Nem, itt esküvő lesz ! Hú !
Várj csak !
Majd meglátjuk ! Aha !
Hölgyem ! Figyeljen !
A tábornokot ma reggel kiengedték.
Vissza akarja vitetni a menyasszonyt Londonba.
De mi elintézzük, bízza ránk !
Egy emberem... eltünteti, de nyom nélkül.
Nem megy el, nem adom vissza. Az enyém.
Tudja, menyi bajt okozott ez a nő ?
Tudom. Egy SFOR tábornok beleszeretett, elhozatta Krajinából,
aztán Londonban megölte a feleségét... érte.
Tudok én mindent. Remek kis nő.
Azt is tudja, hogy ellene vallott a bíróságon ?
- A tábornok három évet kapott. - Azt is tudom.
És te... tudod, mennyire érdekel, hogy...
ez az angol krokodil kiszabadult ? Mmm !
Nem figyel arra, amit mondok ?
A tábornok kommandósokat küld érte.
Elfogják, és helikopteren szállítják Londonba.
Az hagyján, hogy őt elviszik, de minket is kinyírnak.
Várjunk, hányan is akarják ?
SFOR, NATO, és az angol krokodil ? Ah !
Igen, mind a három. És mindegyik azt tehet, amit csak akar.
Ki kérné tőlük számon ? Tábornok, SFOR...
- Eh ! Mind egykutya ! - Nem így van...
A világ urát, alvilági keresztapát félve rettegi az egész világ...
Azok az idegenek, meglátod, kitépik a beleinket !
- Van revolvered ? - Kilenc milliméteres.
- Nincs elég zaj, he ? - Nincs ám !
Isten óvjon a bolond nőtől és a nagyhatalmaktól !
Együtt jutunk pokolra, őrült némber !
Mi van ? Most már őrült vagyok ?
Nem őrült, de nem is normális.
Figyeljen, tőlem meghalhat,
de csak ha a gyerekeim már lediplomáztak.
Jó, kössünk egyezséget !
Fegyvereket az asztalra ! Jól van ?
Nesztek !
Jaj, ellőtted a térdemet !
Te nőket, gyerekeket és szerveket árulsz !
Én nem mulathatok ?
Itt esküvő lesz, ha addig élek is !
A partizán küzd mindvégig, hej, hej, hej !
Zászlónk emeld fel az égig, hej, hej, hej !
Trara-ra-rá... aú !
Doktor úr !
A láza lement, de azért meg kell operálni !
- Vér kell neki ! - A nullás jó ? - Az jó.
- Én nullás vagyok. - Nagyszerű ! Nővér, vegye le a vért !
Az operáció után két-három napig feküdjön, de aztán...
irány a pszichiáter !
Minek a pszichiáter ?
Megkérdeztem, mi harapta meg ilyen csúnyán, és azt mondta, az óra !
- Tényleg az volt ! - Egy óra ?
- Ugratnak ? - Egy óriási osztrák-magyar óra.
Nővér ! Őt is pszichiáterhez !
Nem tartják be a fegyverszünetet.
Mi ütött ezekbe ?
Mi a fenének lövöldöznek ? Hülyék !
Na, menj !
De komolyan... ezzel szórakoznak ?
Áh !
Egy fül ? A tiéd ?
Mesterlövész volt.
- Nagyon fáj ? - Fáj... kicsit.
- Hé ! Hová viszed a fülem ? - Csak hozom a tűt meg a cérnát !
Ezt a fertőzés ellen.
- A madaram... - Feküdj le !
- Pajtás... - Nem félsz a ragadozómadaraktól ?
Miért félnék ? Hiszen a pajtásom.
Mi akár... az életünket adnánk egymásért.
Menjél, pajtás ! Menj !
- Jól van, fordulj a hasadra ! - Még le se feküdtem !
Fordulj, és csönd !
Mi ez ?
Nem vagyok én... asszony !
Te ? Asszony ? Soha ! Legfeljebb banya.
Te vagy nekem a legszebb a világon,
és hozzád köt forrón a szerelem.
Te vagy nekem a legdrágább gyerek,
a mennyei kikelet a szívemnek.
Oly fénylő a mosolyod, megszépíti az arcod,
és két szemed őszintén a szerelemről beszél.
Oly fénylő a mosolyod, megszépíti az arcod,
és két szemed őszintén...
Kész van.
Mire vársz ? Mehetsz !
... a szerelemről beszél.
Te vagy nekem a legszebb a világon,
és hozzád köt forrón a szerelem.
Te vagy nekem a legszebb a világon,
és hozzád köt forrón a szerelem.
Ülj le !
Mit akarsz ? Eredj ! Menj innen !
Te csak ott várj !
Oh... Pajtás ! Régóta várok erre.
Ne rontsd el nekem a helyzetet ! Menj el ! Hé !
Menj, kérlek ! Menjél !
Pálinka.
Koszta ! Tetszel nekem. Egy kicsit.
Ejnye, pajtás ! Csak elrontod...
- Hoztam töltött paprikát. - Szia !
- Lehet, hogy kihűlt egy kicsit. - Felmelegítjük.
Megmentetted az életem.
Most már folytatnod kell a megmentésemet !
- Ezt hogy érted ? - Egy lánynál...
az első... a tisztesség !
Nem értelek.
Ezek azt hiszik, elvetted a szüzességemet.
- De nem igaz ! - Tényleg ? Ez biztos ?
- Tudom ! - Ez nem vicc ! Figyelj !
A bátyám meg is ölne, ha úgy lenne !
És azt mondtad, hogy kedvelsz.
Én igen...
Tudom én, hogy te is szeretsz ! Kicsit...
Na, ne sírj !
Az a fontos, vagy én szeresselek. Így van ?
Így, igen.
Itt van Koszta, a tejesember ?
Nézd meg a kocsmában !
Azt hiszed, a nők az izmokra buknak ?
Á, nem ! Hu-hu, hu-hu !
Így bűvölöd el a nőt ! Hu-hu ! Hu-hu ! Hu-hu !
Hová ment Koszta, emberek ?
Szükségünk van rá !
- Nem kérem. - Kell ez, nehogy megfázz nekem !
Nem fogok, ne félts !
Nézd !
Amikor Zsaga megjön, kettős esküvőt tartunk.
Ő a menyasszonnyal, te velem.
- Ki tudja... - Micsodát ?
Ki tudja... Es ha nem tetszik neki ?
- Fekete ? - Fekete, magas, gyönyörű, de a keze dagadt, mint egy labda.
- Oh ! - Mi történt ?
Az öregasszony... az órát... felhúztam... Ah !
- Hé, fiúk ! Ez elájult ! - Oh ! Ah !
A fenébe...
Doktor úr ! Megint egy baleset !
- Az óra ? - Igen. - Ugrat ! - Ez komoly, nézze meg !
Kedves hallgatóink ! Ez valóban történelmi pillanat !
Honfitársaink ! Hamarosan aláírják a békeszerződést köztársaságunkkal !
Vége van, vége van, vége a háborúnak !
A békeszerződés aláírásánál ott lesznek
a nagyhatalmak és tegnapi ellenségeink képviselői.
„Én is szakasztott ilyen voltam !"
A szerződést aláírásukkal látják el az ENSZ
magas beosztású képviselői és a korábbi hadviselő felek vezetői.
Vége a háborúnak !
- Mi történt, atya ? - Vége van !
Vége a háborúnak ! És remélem, örökre !
Vége a cirkusznak, befejeztük !
Hé, Fáraó, engedd el a madarat ! Engedd szabadon !
Vége van !
Óóó ! Te vagy a nő...
aki előtt minden férfi térdre hull ?
- Jól áll nekem ? He ? - Mm !
Mondtam, nem fog sikerülni,
meg fogod bánni, tönkre fogsz menni,
szép arcodnak csak árnyéka marad !
De te, milyen csoda, szebb vagy, mint valaha !
Én meg a kocsmákban töröm össze a poharat,
vérzem, fejjel megyek neki a falnak.
Gyere ! Gyere !
Se erre, se arra, nincs hová mennem,
igazolványomban csak a te képed van benn,
ha meghalok, erről ismernek majd meg.
Ott van Koszta ! Ismerkedj meg vele !
Gyere, mutass be neki !
Menyasszonyi ruhában ? Az balszerencse !
- Mutatkozzon be ő ! - A bátyám szégyenlős ?!
- Te vagy az. - Ki ?
- A sógor. - Sógor ?
Leendő.
Akkor te vagy... Zsaga Bozsovics ?
- Honnan tudod ? - Ki ne tudná ?
Zsaga Bozsovics, a katona, a hős... !
Hagyjuk a harcost, meg a hőst !
Azt mondd meg, hogy... neked mi a szakmád ?
- Zeneakadémiát végeztem, zongora szakon. - Khm.
- De cimbalmon játszom. - Ah, művész, khm...
- Azelőtt. - És megélsz belőle ?
Megéltem, akkor még... Most ? Nem tudom.
Hallottál már... Immanuel Kantról ?
- A filozófus ? - Ühüm.
„A csillagos ég felettem, és az erkölcsi törvény bennem."
- Azt tegyétek ide ! - Mi készül itt ?
A sógorod leszek. Esküvő. Nősülök.
Hm... Ja.
Találtam magamnak egy olasz lányt.
Ilyen állapotban.
Khm-khm. Nagyon jó.
Zsaga ! Humanista !
Harcos ! Hős ! A hazafi ! Emberbarát !
Emberszeretet !
- Mit akarsz ? - Valami fontosat kell mondanom neked.
Vigyél el a házadba !
- Hogyan ? Játszom ! - Ez fontos.
Van cigarettád ?
Hol a pálinka ?
Kapcsold be !
Eh...
Mi értelme az életnek nélküled ?
Nekem senki más nem kell !
Meg akarom mondani neked az igazat !
Talán nem kéne...
Mindig bajom volt az igazsággal.
Sosincs abból jó.
- Nem tudsz rólam semmit. - Mit számít az ?
Te férjhez mész.
És tudom, mit érzek.
De számít !
- Keresnek. - Tudom.
Tudok mindent.
Nem... ezt nem érted.
Akarnak engem... élve vagy holtan.
Levadásznak, bármi áron.
El akartam rejtőzni itt, feledni mindent,
megváltozni, férjhez menni...
És úgy is lesz. Holnap férjhez mész.
Mi a probléma ?
Az a probléma, hogy megláttalak.
- Ah, csak az ? - Csak az.
És felidézted a régi énemet.
Azt, akiről azt hittem, hogy már nincs.
Te... és a szerencsétlenséged.
Ne sajnálj engem !
A lelkem bezárult a bajok előtt.
Nincs több hely !
Nem hallok többé, és nem látok.
Gyere, te kurva ! Vár a vőlegényed !
Hová tűnt el a kedvesem ?
- Leánybúcsút tartottunk. - Aha.
- És összevesztünk. - De nincs több veszekedés !
Most már csak... táncolunk !
Sógor ! Sógor !
Gyere, sógor !
Nem látod, hogy a húgom táncolni akar ?
Gyerünk !
Menj már, ne légy szégyenlős ! Menjél !
- Minek jön egy helikopter a völgybe ? - Humanitárius célból.
Ellenőrzi az ütköző-zónát.
- Tegnap jött a parancs, ne izgulj ! - Miért viselnek feketét ?
- Az az ő dolguk. Ne aggódj ! - Jól van...
Ma te fejd meg a tehenet, vidd el a tejet a katonáknak,
aztán elveszed Milenát !
Itt tartom a papot, hogy összeadjon !
- Minek úgy sietni ? - Mikor, ha nem most ?
Tudom, hogy te vagy az én Milenámhoz való férfi.
Mert nem csak szex volt, szerelem nélkül ?
- Nem volt szex. - Szex, szex.
Szex... szex.
Nincs sok idő, a te biológiai órád is ketyeg ám.
Szegény kislány, arról álmodott,
hogy egy napon legyen az esküvője a bátyjával.
És én megteszek az én Milenámért... akármit !
Tehát ma megházasodsz ! Világos ? Te !
Hú-hú ! Elintézve !
Khm. Sógor, ide nézz !
Pizzicato ! Vámmentes ! Abu Dhabi !
Gyere, próbáld fel !
- Köszönöm. - Nincs mit.
Nem tetszik.
Ezután más ember leszel.
Már más vagyok ahhoz képest, aki voltam.
Jó, ehhez képest leszel más. Menj, és délre itt légy !
Siess !
Ne segíts, ha nem tudsz mást !
- Ez ám a vérfürdő. - Hát ez hihetetlen !
- Azért én kételkedem... - Miben ?
A békében, meg az egészben...
Ugyan már ! Aláírták a békeszerződést.
A nagyhatalmak garantálják.
Az oroszok, Amerika, a németek... Anglia !
Jaj ! Apám ! Jaj, istenem !
Bogdan !
- Mila ! - Ó, drága Koszta, hál'istennek !
A házban voltam a kislánnyal, mikor hallottam valamit,
kimentem, de nem volt ott senki.
Visszajöttem, és akkor már mindenki a földön hevert, senki nem élt !
Valami fekete egyenruhások jártak itt, ők ölhették meg őket, nem tudom.
Megijedtem, főleg a kisunokám miatt, hogy hogyan mentsem meg ?
Te hogy menekültél meg ?
Én... a tejet vittem.
Egy kígyó mentett meg.
Az, Koszta, Isten akaratából volt.
Mindenkinek megvan a sorsa, ilyen vagy olyan.
Velünk születik, és elkísér egész életünkben.
Hová ment ez a Bogdan, a rádiós ?
Ó, az mindig is velük volt.
Ő vezette őket a házadhoz, az olasz nőt keresték.
Amikor nem találták, mentek sorban a többi házba.
Aztán jött a helikopter, fölvette őket, és elmentek Klobuk felé.
Ott is azt a nőt keresik. Hogy megtalálták-e, nem tudom.
Szókratész Homérosznak ! Szókratész hívja Homéroszt, vége !
- Szókratész hívja Homéroszt, vége ! - Itt Homérosz, vége !
A rovarirtás a végső fázisban van.
A szúnyogok semlegesítve mindkét helyen.
Nem maradt itt még egy lepke sem.
Helikoptert kérek a résztvevők kimentésére, vége !
Jobb, ha ezt nem látod.
Kapcsolatban van a helikopterrel, mondja a koordinátákat !
Igen, mondom: 42 fok, 42 perc...
Koszta... !
Pajtás ! Pajtás !
Mit csinálsz te itt ?
Koszta ! Koszta !
Koszta !
Mi lennél, ha nem jön a háború ?
- Ha nem lett volna... ? - Mit dolgoznál ?
Gondolom, lenne egy saját TV műsorom, és elvenne a fényes páncélú lovag.
Aha ! De a páncél rozsdás, és inkább hozzámennél egy gazdag olaszhoz.
Gyereket szülsz, a férjed megcsal, és így tovább.
- Ezzel véget is érne történetünk. - Legyen happy end !
A sors másként mondja el a történetet.
Két kis madár, sólyom madár, vértestvérek lettek.
A harc közben, az öröm közben, vérontás közepette
szárnyuk lebbent, szívük rebbent, két testvér madár.
Megsérültek, úgy repültek, táplálták egymást.
Összebújtak, tova szálltak, járták a világot,
megláttak és megcsodáltak egy fehér galambot.
Isteni volt, gyönyörű volt,
ég adta virág...
Jó napot !
- Nem vagy éhes ? - Nem, most nem.
- Szép vagy. - Ez a balsorsom !
Az már igaz.
A szépségem hoz rám minden bajt, mint rád a jóságod !
A legrosszabbat hozza ki az emberekből !
Scott is jó ember volt eleinte, a „kéksisakosoknál",
kimentett a fogolytáborból, elvitt magával !
Aztán szemét ember lett ! A lakás volt a fogolytábor !
- Elviszel Rómába ? - Igen !
De meg kell tanítanod újra élni !
- Játszanál egy hotel bárjában ? - Semmiképpen !
Az rosszabb, mint az embervadászok vagy a gyilkosok !
Tőlük még senki sem menekült meg !
Hú !
Mi mást tehetnénk ? Menekülünk...
- Nem tudod, milyen mindig menekülni. - Ó, de tudom !
Nagyon is tudom...
Itt a legnagyobb bajnok, Zubacs ! Ki fogad rá ?
Hajrá, Zubacs ! Tessék ! Tessék, fogadjatok rá !
Hajrá, Zubacs ! Te vagy a jobb !
Tessék, tessék, tessék ! Lehet fogadni !
Legyőzöd, Zubacs ! Gyerünk !
Gyerünk, nyomjad ! Nyomjad, Zubacs, ez az !
Keményen ! Na gyerünk, gyerünk, még lehet fogadni !
Gyerünk, Zubacs ! Ez az !
Ez az, menni fog ! Vigyázz !
Vigyázz, Zubacs ! Keményen !
Keményen ! Ez az...
- A bajnok, Zubacs vereséget szenvedett ! - Revans, revans...
Te... rohadt... szemét... !
A lábam... a lábam...
Hagyj itt !
- Nincs értelme... - Hülyeség !
Csakis ennek... van értelme.
Szeretni valakit. Akárhogy...
Nézd csak ! Mit gondolsz ?
- Most ellik ? - Kisbárány születik.
Oh... ! Menj, mosakodj !
Oh ! Jól van...
Ó, a zöld rét, harmat csillog a füvön a Javor-hegyen, a Javor hegyen.
Ott őrzöm a nyájat, édesem, édesem...
Ó, zöld a rét, harmat csillog a füvön...
Oh...
- Meg fogok halni ! - Nem halsz meg !
Csak türelem !
Katicabogár ! Szerencsét hoz...
Katalinka... !
Te vagy nekem a legszebb a világon...
VIGYÁZAT ! AKNÁK !
Te vagy nekem...
a legdrágább gyerek,
a mennyei kikelet a szívemnek.
Oly fénylő a mosolyod, megszépíti az arcod...
és két szemed őszintén a szerelemről beszél.
Te vagy nekem a legszebb a világon...
Te vagy nekem...
Most menjünk !
Hová mentek ?!
Miért lövöldöztök mögöttük, kurafiak ?
Állj ! Ne mozdulj !
Kezeket föl !
Ne mozdulj !
Nekem csak te maradtál. Figyelj rám !
Én elindulok, te jössz utánam ! Megértetted ?
Ne aggódj !
Rászolgáltál, te szemét !
Ne indulj el ! Te nem halhatsz meg !
Te ártatlan vagy !
Ne bántsd őt !
Ne ! Ne !
Megmenekültünk ! Minden tiszta !
Gyere ide !
Állj meg ! Állj meg ! Állj meg !
Engedd el a kígyót ! Ő meg akar menteni !
Ne mozdulj ! Állj meg !
Állj meg !
- Hová mész ? - Engedj !
Hová mész ? A szentségedet ! Te !
Mit akarsz ?
Meg akarsz halni, mi ?
De ha megölöd magad, ki emlékszik majd arra az asszonyra ?
A szerelmedre ? Te ostoba ! Nem, barátom !
- Nem úgy van az ! - Engedj !
Tizenöt évvel később
Hogy kerülsz ide ?
Nem olyan, minta mennyország, ugye ?
Az hogy lehet ? Kétszeresen is kiérdemelted.
Valami hiányzik.
Akarod, hogy itt maradjak veled ? Örökre ?
Nem kell sietni !
Majd ha jössz, együtt leszünk örökre !
Pontosan !